Herregud, har du lopper, eller?
- Hva er det? - Hva mener du?
Han er tom for sigaretter!
Han har abstinensproblemer.
- Overhodet ikke. - Du vet hvem som har sigarettene.
Nei. Jeg snakker ikke med henne. Og hun er sur på meg. Det er greit.
Tjukken ville nok få kjøpt. Hun har jo knust hjertet hans.
Det skjer ikke.
Jeg snakker heller ikke med henne. Jeg sier ikke engang navnet hennes.
Og det er ikke jeg som er avhengig av sigg.
Ikke jeg heller.
Våkne, for faen!
- Hvor er lageret? - Det går fort utfor.
Hvor er det? Du skal jo være vennen min.
- Hva skjer? Så mange merkepenner! - Jeg prøver å sove.
Jeg vil be om unnskyldning for min oppførsel.
Jeg er ikke stolt, og jeg er klar for å søke hjelpen jeg trenger.
- Be Alaska om sigaretter? - Aldri.
Vi skulle jo ikke bruke navnet hennes.
Jeg prøvde å slutte tvert, men jeg er for svak.
Så vi slår oss sammen og drar til Coosa's.
Og så? Man må være 18, og du har ikke leg.
Det har du. Du har aldri testet det.
- Fordi det aldri funker. - Kanskje Lara har leg.
- Hun er snill og likte meg. - "Likte."
Finn ei annen jente og la Lara være.
Du har allerede spydd på henne.
Hvem bryr seg om Tjukkens kjærlighetsliv? Lungene mine brenner!
Ok, vi drar til Coosa's selv.
Vi trenger ikke... henne hvis navn vi ikke nevner.
Tre pakker Hurricane Light.
Har du leg?
Dette er Alabama. Man er enten hvit eller noe annet.
- Ok? Betal, Mohammed. - Ikke nesten engang.
Det er så dårlig at jeg blir forbanna.
Kjøp litt godteri, unger, eller forsvinn fra butikken min.
Hvordan kunne du betale 50 dollar for den dritten?
Herregud!
- Hun kjenner oss godt. - Skal vi gå fram dem i protest?
Og la neste person som går forbi høste angerens frukter?
Det er vår siste sjanse til å redde Obersten.
Ved å drepe ham langsomt, et blås om gangen?
Det er greit for meg.
Faen.
Den gode opplevelsen varte i eksakt null sekunder.
- Der er søpla vi så etter. - Hva kjøpte dere? Ost?
- Til tysterrotta? - Hva vil du?
Ser du Alaska her?
Det sies at dere matet rotta på Thanksgiving.
- Og tilbrakte uken sammen. - Det var en tabbe.
- Det skal ikke gjenta seg. - Hold dere borte fra henne.
Dere er advarte. Alaska Young skal få som hun fortjener.
Du får ikke sitte her.
Ingen tystere.
- Der er Alaska. - Jenta som tystet.
Jeg syns nesten synd på henne.
De har nok planlagt noe brutalt.
Dumt, men brutalt. Vi kan ikke gjøre noe med det.
Vi skal jo fryse henne ut.
Kanskje vi kan tipse henne.
Ikke stoppe det som skjer, selvfølgelig.
Bare la henne vite at noe stort kommer til å skje.
- Kanskje en anonym lapp? - Greit.
Jeg hadde bestemt meg for ikke å delta i samtalen, -
- men jeg må bryte inn.
Alaska ville si at vi bare forsterker patriarkatet, -
- og at hun kan ta vare på seg selv. La henne gjøre det.
Hvorfor har han armen rundt henne?
Faen, jeg håpet at det ikke var sant.
- Jeg hørte et rykte. - Og sa ingenting?
Dere har jo gjort det slutt.
Kan jeg få litt oppmerksomhet?
Takk. Nå skal vi begynne.
Jeg håper alle har hatt en fin Thanksgiving.
Hvem vil fullføre semesteret med stil?
Vi har noen ting vi må ta opp.
Collegesøknadene må sendes inn, -
- så les korrektur før dere klikker "send". Takk.
Og en påminnelse:
De fleste trenger anbefaling fra en lærer, -
- og jeg er tilgjengelig.
Og så har miss Moser... Holly noe å si.
Velkommen, Holly.
Det er snart tid for vinterball her på Culver Creek.
Hvem vil høre årets tema? Trommevirvel, takk.
Årets tema er... stygge julegensere!
Kjøp billetter nå!
Ok, takk, Holly.
Hvorfor er de plutselig siamesiske tvillinger?
- Se, hun vil danse. - Jeg elsker å danse.
- Det kan ikke være sant. - Grufulle tanke.
Ok, jeg danser ikke.
Men jeg er villig til å prøve for hennes skyld.
Tenk over det først. Ikke stress.
Jeg stresser ikke. Jeg skjønner.
Jeg har jaget Alaska, og hele den tiden -
- har den rette jenta vært rett foran nesa på meg.
Kanskje alt som har skjedd, har ført til denne stunden.
Til dette ballet.
Dette går sikkert bra.
- En, takk. - Tillat meg. To billetter, takk.
Still deg i køen, Halter!
- Du sniker i køen. - Nei.
Jeg betaler. For deg. Og meg. Så vi kan gå sammen.
Uten å spørre meg først?
- Hvor mange, og hvem betaler? - Én.
Beklager, Miles.
Jeg vil danse med venner og lese til eksamen. Mer stress orker jeg ikke.
Jeg vil også ha en.
Jeg fortjener ikke å gå med deg nå. Men på ballkvelden håper jeg -
- at jeg har vunnet din tillit.
Forbered deg på å bli tatt med storm.
Hvis du skal kjøpe en til deg selv, får du stille deg i køen.
Ja visst.
Unnskyld.
Hei, Hyde. Hvordan går det?
Jeg bare nyter den friske luften.
Og stillheten.
Det var ikke mitt første valg heller, men du er alt jeg har igjen.
Endelig er alle elevene på skolen enige om noe.
- Alle hater meg. - Fint å være det siste alternativet.
Jeg har køddet det til.
Som jeg alltid gjør.
Så nå er jeg helt alene.
I helvete. Så...
Kan jeg få sitte her og ikke være alene...
...til jeg har spist brødskiven min?
Vet du hvorfor jeg er tiltrukket av buddhismen, miss Young?
De tror ikke på helvete. Eller himmelen, for den saks skyld.
Folk har ingen evige sjeler.
I stedet er de en energibunt -
- som fødes på nytt, om og om igjen -
- til den endelig når opplysningen.
Så hvor smertefullt det enn er, kommer det til å forandre seg.
Faen, jeg elsker deg, Hyde.
Ok, Melville. Nå gjør vi det.
- Slutt å glo. - Ikke vær innbilsk.
- Du snorker. - Nei, jeg leser.
Visste du at Romania kjempet på begge sider i andre verdenskrig?
- Ok, det er åndedrettet ditt. - Jeg puster knapt.
Nei, så jeg må sjekke at du lever hele tiden.
Det er svært urovekkende.
Er du sikker på at uroen din ikke handler om noe annet?
- Som hva da? - Skyldfølelse?
Du vet at Ukedagskrigerne planlegger noe, og du blåser i det?
Hva skulle jeg gjøre?
Du sa det selv: Alaska kan ta vare på seg selv.
Og det var hun som begynte, så hun får skylde seg selv.
Jeg er lei av å krangle. Det er klamt her. Jeg trenger luft.
Nei, nei, nei...
Ikke Marquez.
Dere jævler!
Alaska? Flytt dere!
Tjukken! Slapp av, ingen vil se den lille pikken din.
Det er Alaska. Du aner ikke hva de har gjort.
- Jeg vil ikke vite det. - Det er verre enn noensinne.
Nå har de gått for langt.
Hva var det jeg sa? Livsbiblioteket hennes.
Vi kan ikke la dette passere.
Hvis vi tar hevn, lar vi henne slippe unna med alt.
Vi har ikke noe valg. Det har Ukedagskrigerne sørget for.
Ikke sant, Tjukken?
Dette er forferdelig.
Men jeg har ikke forårsaket det, så jeg kan ikke løse det.
Drit i ham. Vi klarer dette selv.
Nettopp, vi tre.
Culver Creeks originalskurker.
Vi skal gjennomføre skolehistoriens mest minneverdige påfunn.
Hva da?
Han blinker med lommelykten til datarommet.
Så skynder vi oss...
Jeg vet at du stresser med prøvene. Kanskje dette hjelper.
Miles Halters studieveiledningspakke.
Jeg jobber fortsatt med varemerket.
Spissede blyanter, koffeintabletter, godteri...
Hei!
Hei.
Hvis det var alt...
Nei, vent.
Jeg hadde en plan.
Jeg skulle lage en romantisk, rumensk middag til deg.
Jeg har til og med lest om hva som skal til.
Det krever visst en ovn, som jeg ikke har.
Så jeg spurte Maureen i kafeteriaen om hun kunne hjelpe meg, -
- men hun bare lo av meg.
Men hun ga meg noe bedre enn rumenske kokketimer.
Det er ikke bufrito-dag i dag.
Se litt nærmere på innpakningen.
VIL DU GÅ PÅ BALLET MED MEG?
- Hvordan skulle jeg kunne si nei? - Ok...
Flott. Da ses vi på ballet.
- Hei, Mr. Starnes. - God ettermiddag.
Jeg tenkte å stemple ut i et par dager.
Ta med disse slaskene hjem i helgen.
- Jaså? - Takumi følte seg utenfor...
...da han hørte om Dolores' hjemmelagde paier.
Da er vi to.
Jeg må bare ringe moren din, så hun vet at dere kommer.
Ja visst, gjør det.
- Som om han knapt bor her. - Kona hans har forlatt ham.
Hun venter bare på at han skal signere skilsmissepapirene.
Stakkars mann.
Håper mamma jatter med.
- Hallo? - Mrs. Martin. Det er Mr. Starnes.
Ok, hva har han gjort nå?
Nei, Chip har ikke gjort noe.
Han sier at han skal hjem i helgen -
- og tar med seg Mr. Hikohito og miss Young.
- Så flott! - Jaså?
Du høres forbauset ut.
Han hører på moren sin mer enn han later som.
Hils og si at middagen står i ovnen.
Ok, takk. Moren din er virkelig hyggelig.
Synd at dere går glipp av ballet.
Jeg har tørket støv av noen klassiske dansetrinn.
Du går jo aldri på ballet.
Nei, jeg har pleid å unngå sosiale skoletilstelninger, -
- men jeg har for mye fritid nå for tiden.
Og jeg fant det perfekte slipset da jeg ryddet.
Tja... På tide å gjøre noe nytt.
Jeg visste at mamma ville være med på det.
- Håper hun tilgir meg. - Du må ringe henne.
Eller du? Kvinner synes at du er uimotståelig.
Eller så drar vi til moren din. Denne planen funker aldri.
- Hva mener du? - Hørte du ikke hva han sa?
Ørnen går på ballet. Det inngikk ikke i planen.
Kanskje det er bedre sånn.
Alle vi må bekymre oss for, er under samme sørgelige discokule.
- Det blir lettere for spaneren vår. - Har vi en spaner?
Nei. Aldri i livet.
Ser du ikke denne latterlige, kløende genseren jeg har på meg?
Den er vanskelig å overse, og det skulle jeg ønske jeg kunne.
- Men dette er viktig. - Det er daten min med Lara også.
Jeg vet du har kommet over Alaska, og jeg tror nesten på det.
Men dette påvirker ikke på daten din.
Hvis Ørnen, Longwell eller Kevin går fra ballet, -
- må du bare blinke med denne i datarommet to ganger.
Da overtar Takumi.
- Du må bare trykke på knappen. - Det sier du nå.
- Men så enkelt blir det ikke. - Du gjør det ikke for Alaska.
Du redder ikke henne, men meg.
Jeg gjør dette, og du vet hva jeg risikerer hvis det går galt.
Ok. For din skyld.
Men ikke si noe til Lara.
Jeg har ikke sett deg på et ball så lenge jeg har jobbet her.
Tanken på å tilbringe nok en fredagskveld -
- foran "Ghost Whisperer", ga meg selvmordstanker.
- Til deg, Lara. - Hvor mange kaker tror du hun vil ha?
Jeg ville bare ha et utvalg.
Vi kan jo leke en lek og se hvor mange kaker vi kan spise.
- Det høres gøy ut. - Takk.
Jeg bør nok gå tilbake.
- Du og Longwell? - Ja, og så?
Det er vanskelig å tenke seg noen måle seg med Obersten.
Hils og si at jeg har funnet noen som ikke har et behov for -
- å gi hele verden en på trynet.
Ha det.
- Vil du danse? - Jeg burde nok ha sagt dette...
...før jeg brukte hele uken til å få deg til å gå på ball med meg.
Men... jeg kan ikke danse.
Ok.
Du er ganske smart, til tysterrotte å være.
Vi er de intelligente gnagerne.
Godt!
Imponerende!
Seks stykker. Er du klar?
Å, nei.
Jeg har et ønske.
Hvorfor løp du?
Jeg... ville ønske en låt.
Så husket jeg at jeg ikke danser.
- Kan jeg få litt vann? - Greit.
Jeg har et rykte. Jeg kan ikke.
Jeg vil ikke måtte bruke myndigheten min.
Men jeg har et ønske og vil ha det oppfylt.
Ok.
Ønsket mitt.
Vil du danse macarena? Det er en enkel dans.
Og så slipper madame O'Malley å fornedre seg.
Ja... Hvorfor ikke?
Skal vi gå herfra?
Jeg kommer straks, Lara.
- Vi går til rommet mitt. - Nei.
Jeg vil ikke bli tatt, som Paul og Marya.
Jeg vet om et bedre sted.
Der er du jo.
Det er ikke jeg som løper av gårde.
- Beklager. - Fortell meg sannheten.
Ville du virkelig gå på ballet med meg, -
- eller er det bare et skalkeskjul for et påfunn?
Jeg lover, jeg ville virkelig gå med deg.
Og jeg har det så fint.
Jeg bare lovte Takumi å hjelpe ham med et lite oppdrag.
Nå har jeg gjort det. Det er over.
Jeg er veldig lei for det.
Si sannheten neste gang.
Denne klarer jeg nok.
Vær så snill...
Bli med meg.
- Gjør jeg det riktig? - Perfekt.
Jøss... Unnskyld.
Du er faktisk ganske flink til å danse.
Så bra.
Den eneste jeg har danset sakte med -
- var bestemoren min, og hun ble ikke så imponert.
Vi mangler visst Mr. Chase og miss Harbart.
La dem more seg.
Ok. Greit.
Men jeg har ikke hatt en tenåringsgraviditet på to år, -
- og det er fordi jeg overvåker dem som en ørn.
Du lukter godt.
Du også.
Faen... Bli med meg.
Denne veien.
Kan vi gå tilbake til ballet nå?
Vi må gå til Longwells rom. Jeg forklarer på veien.
Jeg lover.
De pleier å prøve med jentas rom først.
Kan vi gå litt langsommere? Jeg har ubekvemme sko.
Unnskyld, men de er tenåringer, Bridget.
Vi har dårlig tid. Saras rom er her borte.
"Jeg fikk en utfordring på et debutantball."
"Jeg skulle eskortere daten min til dansegulvet, da magen min buldret."
"Jeg trodde at jeg hadde drukket for mange proteinshakes," -
- "men det var ikke det. Det var diaré."
"Jeg lærte at A: Mennesket kan produsere mer diaré enn man tror."
"B: Diaréflekker går ikke bort."
"Og C: Diaré staves med R."
"Derfor tror jeg at Dukie University" -
- "ville passe perfekt for meg og den store tykktarmen min."
Strålende!
- Hva gjør du her? - Vakten vår varslet.
Men Longwell og Sara gikk ikke til rommene.
- Hvor gikk Sara? - Inn i skogen.
- Til leirplassen? - Jeg vet ikke. Kanskje det.
Det var Oberstens og Saras favorittsted -
- for ulovlige aktiviteter av seksuell natur.
- Pokker... - Det er vår plass!
- Overta essayet, Takumi. - Han må tilbake.
- Dette er ikke planen. - Det er vår plass!
Chip kan være ganske romantisk når han vil.
Hvor skal han?
Blås i ham. Vi har ikke tid.
- Ørnen! - Pust, Tjukken.
Ørnen er på vei hit.
Vi kan ikke sende søknaden før den er ferdig, -
- og det er to spørsmål igjen.
Det skiltet med "knus glasset i en nødsituasjon"...
Jeg er ikke noe glass, men jeg trenger hjelp. Miles?
- Ok. - Takk, Tjukken.
Av med genseren, Tjukken. Den synes for mye.
Vi avleder Ørnen mens du skriver. Vi ses ved låven senere.
- Lås døren! - Kanskje de gikk tilbake til ballet.
Herlig optimisme, Brigid, -
- men jeg kjente lukten av feromonene deres.
- Vi går til Longwells rom. - Jeg går tilbake.
Faen, nå gjør jeg det igjen.
Jeg setter jobben foran alt. Akkurat som Lois sa.
Nei, jeg mener fordi noen må følge med på ballet.
Ja, selvfølgelig.
Takk.
For macarenaen.
Bare hyggelig.
- Ja... - Ja...
- Hva gjør du? - Jeg har vært speider.
- Alltid beredt. - Hva faen er det der?
- Reveluen min. - Hvorfor har du en revelue?
Fordi ingen kan fange revejævelen. Tenn den.
Og løp!
Mr. Chase! Miss Harbart! Jeg kommer inn!
Hva faen?
Stopp! Jeg ringer politiet!
Han bløffer. Han er redd for dårlig publisitet.
Ferdig! Et litterært mesterverk! Unnskyld at jeg skryter.
Et sympatisk portrett av å leve med IBS.
Jeg har ett til, men jeg står fast.
- Kom med det. - "Hvem er forbildet ditt og hvorfor?"
"Tom Cruise. Han eldes aldri."
"Og han får nok aldri diaré."
"Han får aldri diaré..."
Ja! Vi klarte det! Send den, så stikker vi!
Hvordan var ballet? Stygge gensere og varm fruktpunsj?
Det var teit. Men vi hadde det gøy.
Jeg liker Miles. Og jeg tror at han liker meg.
Jeg er bra for ham.
Kom! Jeg spanderer et glass.
- Jeg tror vi slapp unna. - Vi er tilbake ved sjøen.
En liten navigasjonstabbe, men vi tar oss til låven på sjøsiden.
Ok.
Reven liker ikke svanen. Løp for livet, Tjukken!
Jeg går inn i skogen og hører dem krangle.
Jeg vifter med lommelykten og kremter som Ørnen.
Da hører jeg dem hviskekrangle.
Plutselig setter Longwell av sted med buksene ved anklene!
- Bare forlot han Sara der? - Ja, hun måtte gå tilbake alene.
Hvis Longwell var redd for Ørnen, bare vent til Sara får tak i ham.
Bare jeg ikke ødela den glimrende planen min.
Nei, Operasjon Dukie gikk perfekt. Lara er rene essay-skrivemaskinen.
Takumi er et avledningsgeni.
Vi har en skadet!
- Hva har skjedd? - Svanen spiste venstre rumpeball.
- Ikke mye kjøtt på den. - Miles kan få rabies!
- Har svaner rabies? - Nei, men fugleinfluensa.
Slapp av, Reven har førstehjelpsskrin.
Burde vi ikke oppsøke sykehus i tilfelle det er rabies?
Da blir vi tatt. Ned med buksene, så skal jeg tørke rumpa di.
Her er alkoholen.
Det kan svi.
Må han sys? Jeg kan sy. Eller quilte.
- Rumpa mi er ikke et sengeteppe. - Det ser ekkelt ut.
Ikke se! Det passer ikke på en date!
- Jeg så ingenting. - Bedøvelse!
Sånn, ja. Litt Strawberry Hill fikser det meste.
Det hjalp.
Klem hånden min til det slutter å svi.
Den svanen er ikke noe å spøke med.
- Han fikk meg nesten. - Ingen hjernerystelse, iallfall.
Nei, det går bra.
- Jeg trodde du trengte sykehus. - Litt oppmerksomhet!
Vi skal leke en lek. Den heter Min beste dag/dårligste dag.
- Den har jeg aldri hørt om. - Jeg fant den på nå nettopp.
Alle forteller sin historie. Den som har den beste, slipper å drikke.
- Til en av dere gir opp. - Hvorfor en av oss?
Jeg er best til å drikke. Og å fortelle historier.
Tjukken.
Du kan begynne.
- Kan jeg tenke etter? - Da kan den ikke være så bra.
- I dag er min beste dag. - Kutt ut...
Seriøst.
Jeg har vært på date med en søt rumensk jente.
Jeg har sett Ørnen danse macarena.
Jeg har skutt opp fyrverkerier og ble nesten spist av en svane.
Men nå er jeg her...
...med dere alle sammen.
- Det føles magisk. - Så tåpelig!
Ja, og rumpa mi blør, og jeg har sikkert fugleinfluensa.
Men i dag er min beste dag.
Min beste dag var da jeg var åtte år.
Mamma og jeg var i dyreparken. Jeg likte sjiraffene, hun gorillaene.
Det var historien. Beste dagen noensinne.
Hva? Så teit!
- Hva da? - Jeg likte den.
Derfor er det din tur nå.
Ok...
Min beste dag var da jeg vant stavekonkurransen i sjette.
Vi hadde nettopp flyttet hit. Foreldrene mine kunne knapt engelsk.
Men de hjalp meg å øve.
Og da jeg vant, reiste de seg og klappet så høyt.
Jeg elsket den følelsen. Flau...
...men stolt.
Jeg taper. Min beste dag var da jeg mistet dyden.
To ganger. Og tror dere at jeg skal fortelle den historien, -
- må dere skjenke meg mye mer enn dette.
Min beste dag har ikke kommet ennå.
Men jeg ser den foran meg.
Det blir dagen da jeg kjøper et hus til moren min.
Et stort, jævla hus midt i Mountain Brook.
Rett ved Ukedagskrigernes foreldre.
Jeg ville kjørt henne dit og gitt henne nøklene...
...sånn som de gjør på TV.
Og bare...
"Vi er hjemme, mamma."
Det blir mitt livs beste dag.
Ok, Obersten. Du vant denne runden.
Hva er din verste dag?
Min verste dag var da pappa stakk av.
Jeg bare ventet på -
- at han skulle ringe og forklare.
Men det gjorde han aldri.
Jeg tenkte at han kanskje ville si ha det.
Du slår meg.
Jeg var 11 år.
Mamma fikk meg til å bli med på et fotballag, men jeg sugde.
Jeg var elendig og satt alltid på benken.
Men i en kamp lot treneren meg spille, av en eller annen grunn.
Jeg ble så glad, men jeg innså ikke -
- at vi hadde byttet banehalvdel ved halvtid.
- Så du skåret selvmål? - Ja.
Det verste var... bussturen hjem.
Å sitte der med alle ungene som hatet meg.
Godt du klarte å få skikk på livet ditt igjen.
Min verste dag var 9. juni 1999.
Bestemoren min døde i en bilulykke i Japan.
Jeg skulle dit to dager etter og tilbringe sommeren med henne.
Jeg fikk bare se henne før hun ble kremert.
For en sørgelig vennegjeng vi er.
- Unntatt du, Tjukken. - Takk.
Lara?
Min verste dag var dagen vi forlot Romania.
Ikke før dagen før -
- hadde foreldrene mine sagt at jeg ikke fikk ta med meg hunden min.
Hun hadde vært min beste venn i seks år.
Jeg måtte la henne være igjen hos fremmede.
Jævla hundehistorier. De går alltid inn på meg.
Ok...
Det er din tur.
Dagen etter at jeg var i dyreparken med mor, -
- var jeg i overetasjen og gjorde lekser...
...da jeg hørte et skrik fra kjøkkenet.
Jeg løp ned og så moren min ligge på gulvet -
- og ta seg til hodet mens hun hadde rykninger.
Jeg fikk panikk.
Jeg burde ha ringt etter ambulanse, men jeg bare skrek og gråt, -
- til hun sluttet å rykke.
Jeg trodde at hun bare sov.
Og at det...
At det som hadde gjort vondt ikke gjorde det lenger.
Så jeg satte meg ved siden av henne...
...til pappa kom hjem en time senere.
Han skrek: "Hvorfor ringte du ikke etter ambulanse?"
Han prøvde å gjenopplive henne, men da var hun død alt.
Aneurisme.
Min verste dag. Jeg vinner. Dere drikker.
- Ga faren din deg skylden? - Selvsagt.
- Du var et barn. - Barn kan ringe etter ambulanse.
Men det gjorde ikke jeg.
Hvorfor har du aldri fortalt det?
Det har aldri vært et tema.
Jeg trenger litt luft.
Noen burde holde henne med selskap.
Vil du vite hvorfor jeg tystet?
Og hvorfor jeg ikke kan dra hjem?
Nå vet du det.
Fordi jeg ødelegger alt.
Det er ikke sant.
Du var bare et lite barn.
Man kan ikke klandres for noe når man er et barn.
Jeg var redd for hva du ville mene når du fikk vite sannheten.
Nå vet du det.
Du er her enda.
Hvorfor er du her enda?
Fordi...
...jeg er vennen din.
Bra.
Venn.
- Du kom tilbake. - Ja.
- Er det greit? - Ja.
Hei.
- Kan jeg få kysse deg? - Ja.
Du kan få kysse meg.
7 DAGER FØR
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com